Salvează planeta.
De câte ori citeam abțibildul ăsta, trebuia să râd.
Salvează planeta...
De ce și pentru ce? Pentru noi înșine?
Viața e simplă. Ucide sau fii ucis.
Nu te implica și termină-ți mereu treaba.
Un crez al supraviețuitorilor, crezul meu.
Și totul sună nemaipomenit,
până când într-o bună zi ești pus să faci o alegere,
o alegere pentru a face diferența între a ajuta pe cineva
sau a găsi calea de a ta salva pe tine însuți.
Am pierdut ceva în ziua aceea. Nu te poți detașa întotdeauna.
Păcat că a fost ziua în care am murit.
BABYLON A.D.
Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www.titrări.ro
Un film bazat pe romanul "Babylon Babies" scris de Maurice G. Dantec, ed. Gallimard
Dă-te înapoi!
Mă mai ții minte?!
Mi-ai vândut o armă defectă! Aproape am murit din cauza ta.
Am plătit 20 de dolari pe asta! Vreau să-mi dai banii înapoi!
Dă-i încoace!
Rămân dator!
Îți las și ție!
Salut, Toorop!
Te caută niște oameni.
Nu-i bine.
La o oră de vârf, au fost detonate bombe...
Karl, tu ești?
Parcă erai în Sudan la ucis copii.
Și ultima oară când ne-am întâlnit,
ți-am spus că dacă mai îndrepți arma spre mine,
te omor.
Oare cine ar angaja un ucigaș de copii ca să puna mâna pe mine?
Cine?
Fugi de-aici, Karl! Dacă voiai să mă omori, aruncai în aer toată clădirea!
Cine?!
Gorsky.
Ești o rușine pentru meseria asta.
Tu nu ești mercenar, ești un terorist.
Ca să supraviețuiești în branșa asta,
ai nevoie de două lucruri, de curaj și de cuvânt.
Tu nu le ai pe niciuna din ele.
Știi care-i diferența între noi doi?
Eu încă le mai am pe ambele.
Ușurel.
E o chestie personală între mine și el.
Ești un om greu de găsit, Toorop.
Nu mă ascund.
Puteai să bați la ușă.
Voiam să mă asigur că ești același idealist
care a lucrat pentru mine cu zece ani în urmă.
Deci știai că urma să-l omor pe Karl.
Nu-mi place de tine, Gorsky.
Nu putem avea încredere unul în celălalt.
Uită-te la tine.
Tot în văgăuna asta stai. Te lupți să supraviețuiești.
N-ai prieteni, n-ai familie, n-ai viitor.
Noi doi suntem la fel.
Nu suntem la fel.
Ce vrei?
Am nevoie de o călăuză.
Nu mă mai ocup de refugiați.
Folosește-ți propriile transporturi, oricum granițele sunt ale tale.
Doar de partea asta.
E vorba de un transport peste mare?
E o fată. Trebuie să ajungă în America în șase zile.
De ce te joci cu mine?
Știi bine că nu mă pot întoarce în țara aia.
Știi bine că pașapoartele ONU sunt imposibil de falsificat.
Ăsta nu e un fals.
Injectează-ți-l în gât când treci granița oficială.
Asta e noua ta viață.
- O fac pentru juma' de milion. - Te pot face s-o faci gratis.
Nu mă poți obliga să fac ceva, Gorsky.
Ce-ar fi să mă plătești cât am eu nevoie, ca să fac treaba așa cum trebuie?
O să te aștepte o mașină afară.
O să găsești în portbagaj tot ce-ți trebuie.
Supără-mă...
... și n-o să mai ai unde să te ascunzi...
... Toorop.
E valabil și reciproc... Gorsky.
Rahat!
Bună dimineața.
Tu trebuie să fii Toorop.
Eu sunt sora Rebeka.
Doresc doar să-ți aduc în atenție trei reguli simple
înainte să ne începem călătoria.
Să ne începem? Am venit să iau o singură fată.
Oriunde merge ea, merg și eu.
Asta e prima regulă.
Regula numărul doi.
Cu cât intră mai puțin în contact cu lumea de-afară, cu atât mai bine.
Tu ești aici ca s-o aperi de influențele din afară.
Asta include văzutul, auzitul și simțitul.
- E o lume dură, surioară. - Știu.
De-asta trăim aici.
Fir-ar. Bine, care-i a treia regulă?
Fără limbaj vulgar.
Ne-am înțeles?
Ascultă singura mea regulă.
Nu te juca cu mine!
Altfel te las în mijlocu' pustietății numai cu ochii de vânzare
ca să te poți întoarce aici.
Lumea ta perfectă.
Ne-am înțeles?
- Evident, nu ești un gentleman. - Evident, nu.
Acum că ne-am înțeles, ia bagajele.
Nu...
- Cum te numești? - Cum mă numesc?
Nu-i nevoie să vorbești cu el.
Nu te-ai prezentat.
Numele meu e Toorop.
- Tu ne duci la New York? - Da.
Acum, te rog, urcă în mașină.
Ești un criminal, dle Toorop?
Uite, cucoană, eu sunt doar călăuza.
Pentru mine, ești doar un pachet.
Nu sunt prietenul tău, nu sunt fratele tău, nu sunt iubitul tău.
Peste șase zile, o să te duc la destinație și n-o să te mai văd în veci.
Sora Rebeka are dreptate.
Nici n-ar trebui să vorbim.
Haide!
E confortabil?
Excelență, copilul dvs a plecat de la mănăstire.
În sfârșit!
Mai sunt șase zile până când vom dezvălui lumii miracolul nostru!
Excelență, presa de conferință va începe în scurt timp.
Se apropie. Să ne rugăm.
Hai să ne grăbim. Trenul pleacă în curând.
Ia bagajele.
Chiar o să ai nevoie de toate astea?
Niciodată nu poți avea arme destule.
De fapt...
N-am avut în mână o armă în viața mea.
E momentul perfect în care să începi.
Nu, mulțumesc. Pot să-mi port singură de grijă.
Stați aproape de mine, asta e lumea reală. Nu există milă pentru cei slabi.
Doar pentru că suntem pașnici, nu înseamnă că suntem slabi.
Aici, asta înseamnă.
Schimbați-vă.
Ce faci?
Am localizat țintele.
Contactez Arca.
Fă-mi legătura cu Darquandier.
Au găsit-o.
Bun.
Aveți grijă, acum.
Și Neolite va fi cu ochii pe ei.
Fiica mea nu trebuie să pățească nimic.
Pune-ți asta pe cap.
Haide.
Mi-e frică. Vreau să te țin de mână.
Ține-mă pe mine de mână.
Stați așa.
Bine, dă-mi trei.
Unde te duci?
Ce faci?!
Hei!
Hei, treci aici!
Hei!
Fuge!
Hei!
Hei, Toorop!
Hei! Toorop!
Ce faci?!
Opriți-vă! Nu mai mișcă nimeni.
Nu e obișnuită cu aglomerația.
Trebuie să plecăm acum. Nu mai avem timp.
- Trebuie să plecăm. - Bine.
Ce naiba ai?! Fă-o să meargă, altfel o car eu!
Oprește-te! Nu te atinge de ea.
- Trenul o să plece! - Nu te duce pe-acolo!
- Plecăm acum! - N-o atinge!
Haideți.
Mergem la tren. Trebuie să-l prindem. Hai.
Tigrii din cuștile alea nu erau reali, nu?
Tigrii siberieni au dispărut în 2017.
Ultimul a murit la Grădina Zoologică din Moscova.
Ce, ești vreo enciclopedie ambulantă de sălbăticiuni?
Erau clone?
Clone de generația a doua.
Nu erau tigri adevărați. Erau copii ale unor copii.
Dar sunt creaturi vii, făcute de Dumnezeu.
Nu, sunt mașinării organice create de om.
Dar Dumnezeu l-a creat pe om după chipul și asemănarea sa.
Așadar, ceea ce crează omul e de asemenea voia lui Dumnezeu.
Asta o învățați la mănăstire?
Dacă vrei să vorbești, spune-mi ce s-a întâmplat acolo, în piață.
De unde știai de explozie?
Dacă e să te protejez,
vreau să știu ce-i cu tine.
Era speriată. E prima oară când pleacă din mănăstire.
Tu ne-ai pus în situația asta.
Atenție, vă rugăm!
Vom trece printr-o zonă cu nivel ridicat de radiații.
Pentru siguranța dvs, obloanele vor fi trase.
Deci e prima oară când pleci din mănăstire, da?
Oprește-te!
Hei!
Stați aproape de mine!
Ce facem aici?!
Căutăm un prieten. Trebuie să fie undeva prin zonă.
I-am găsit! Sunt aici.
O să mă întorc imediat. Iar tu să nu vorbești cu nimeni.
S-au despărțit. Ce facem acum?
Toată lumea să rămână pe poziții.
Scoală, Finn.
Hei, Toorop!
- Cum o mai duci? - Ce mai faci?
Ce cauți în colțul ăsta frumos din Rusia?
- Lucrez. - Pentru cine?
Hei, hei! Două pahare!
Pentru Gorsky.
Mi-a făcut o ofertă de nerefuzat.
- Cu ce pot să te ajut? - Îmi trebuiesc trei bilete de vapor.
Și două biciclete de zăpadă pe partea cealaltă.
- Vrei să treci? - Și să livrez.
Fata.
Pe ea?
Cine e?
Habar n-am.
- Unde-o duci? - În America.
Care Americă? Ești pe lista cu teroriști acolo.
Da.
Știi asta. Ai nevoie de un pașaport, de o identitate nouă.
- Glumești. Ai pașaport? - Da. Nu mă mai întorc.
- E o mișcare tare curajoasă. - Am 50 de mii. M-am gândit că mă ajuți.
Când?
Acum.
Nu trebuie să te uiți.
Vreau să văd.
E un suflet rătăcit.
- Ne vedem la stație la 6 fix. - S-a făcut.
- Cine era? - Un vechi prieten și un bun traficant.
- Ai încredere în el? - Eu n-am încredere în nimeni. Hai!
Îmi pare rău, copii, fetele astea sunt cu mine.
- Las-o în pace, Toorop. - De unde știi cum mă cheamă?
Știm o mulțime de chestii pe care tu nu le știi.
Da, cum ar fi?
Cum ar fi faptul că habar n-ai ce faci.
Îmi fac treaba.
- Uită de misiune. - Ce?!
Un milion, scutiți de taxe.
Acceptă banii și ieși fără bătaie.
Nu te implica prea mult, Toorop.
La o parte!
Hei!
Hei! Lasă fata în pace!
Las-o să plece!
Hei!
Hei, nu vreau să...!
Treci acolo!
Vrei bătaie? Hai să te văd!
Nu!
Oprește-te!
O să-l omori!
Nu!
Nu vrea să mă rănească!
Voia să mă protejeze!
Tatăl tău ne-a trimis.
Tatăl meu?
Da, tatăl tău.
Lăsați-o în pace!
E în regulă, Aurora.
- Trebuie să plec. - Nu, Aurora!
Aurora! Ascultă-mă! Oprește-te!
Toorop!
Haide!
Mișcă!
Haide!
Hai, hai!
Lăsați-o să plece!
Următorul moare!
Vino cu noi!
- Ei sunt pregătiți să moară pentru tine. - Nu vreau să moară nimeni pentru mine.
Ce naiba crezi că faci?!
- Ce-i cu tine?! - Crezi că ăsta e un joc?!
- De ce i-ai împușcat?! - Vrei să murim din cauza ta?!
- Nu mi-ar fi făcut nimic! - N-ai de unde să știi!
Și ce-o să faci, o să mă împuști în cap ca pe un animal?!
Încetează!
V-am spus că vă duc la New York și așa o să fac.
Nu e nevoie să-ți placă de mine.
Chiar e în viață tatăl meu?
Nu, scumpo.
A murit.
Sunt prea mulți refugiați, omule. Gheața se subțiază de la an la an.
Mereu se pierde câte unul.
N-o să urcăm cu toții pe vas.
Să ai grijă să urcăm noi.
Afurisita asta de încălzire globală face rău afacerilor.
Ce se întâmplă?
Fii atentă.
Nu avem prea mult timp. Nu-i bine să fim depistați de sateliți!
Grăbiți-vă! Haideți!
Plecăm în două minute!
Plecăm într-un minut! Un minut!
Mișcă!
Haide!
Nu!
Nu puteți face asta!
Oamenii ăia se îneacă!
Nu!
Întoarceți-vă! Nu puteți face asta!
- Dă-te de-acolo! - Ce faci! Încetează!
- Nu! - Încetează! Ce s-a întâmplat?!
Las-o jos!
Nu, stai cuminte!
Hei, las-o jos!
Ușurel!
Urcăm înapoi la suprafață. Acum!
Bine, bine.
- Calmează-te. - Urcăm la suprafață!
Ușurel...
Acum!
Nu!
Calmează-te!
Pune-o jos!
Îi simt cum se îneacă! Nu!
Doamne Dumnezeule, ce naiba a fost asta?!
Aveam 17 ani și eram în San Francisco.
Viața mea era un dezastru.
Am întâlnit pe cine nu trebuia.
Eram pierdută în întuneric.
Apoi, când Înalta Preoteasă a Bisericii noastre
a deschis ușa care m-a îndrumat spre calea luminii,
m-am alăturat neoliților și am ajuns în mănăstire.
Era un refugiu pentru femei care aveau nevoie de vindecare.
Am lucrat în orfelinat.
Apoi a venit ea.
Era un bebeluș.
Tatăl ei era mort, nimeni nu știa nimic de mama ei.
Am avut grijă de ea ca de propriul meu copil.
Am hrănit-o, am educat-o, totul era bine...
Până acum trei luni.
A venit doctorul, i-a dat o pastilă, a stat cu noi zece minute,
apoi a început încet, încet...
Să se schimbe, nu?
Schizofrenie, spasme...
Dar nu așa de violent ca ceea ce ai văzut azi.
De unde putea să știe cum
să umble la submarinul ăsta rusesc vechi de 30 de ani?
Dintotdeauna a știu lucruri prin care n-a trecut niciodată.
Aurora știa să vorbească de la vârsta de doi ani.
Da, dar mai sunt copii care știu să vorbească de la doi ani.
19 limbi diferite.
Cine mai știe de asta?
Nimeni, în afară de doctor.
Mi-a spus să țin secretul pentru a o proteja.
Mi-a spus...
... că vom primi cea mai bună asistență medicală în America.
Are nevoie de ajutor.
Pregătește-o.
Știi, acum vreo doi ani...
Am văzut un cultivator de bombe virale în Uzbekistan.
Am văzut totul din aer. A fost...
... incredibil, toți au murit.
Îl poartă, nu-i așa?
Toate simptomele se potrivesc,
se poartă ciudat...
Îți spun sigur, poartă în ea o armă.
Ai habar câți bani valorează?
Dacă poartă un virus...
... o s-o omor cu mâna mea și-o să-i ard cadavrul.
Ce-au pățit?
Drone de luptă. Tot ce mișcă e ucis pe loc.
- Mai sunt 15 km până la graniță. - Atunci hai să-i facem repede.
Să mergem!
Toorop, se apropie!
Rahat! Finn, am fost văzuți! Calc-o!
Frânează!
Finn, apropie-te de mine!
Sari pe sania lui!
O să le distrag eu atenția!
- Ce faci?! - Toorop o să ne elibereze calea!
Mai avem mai puțin de 2 km până la graniță.
- Avem nevoie de ajutor! - Stai liniștită! Aproape am ajuns.
- Toorop, avem nevoie de tine acum! - Rezistați! Ajung imediat!
Toorop! Trebuie să ne întoarcem după Toorop!
Toorop!
Nu e mort!
Rahat!
Hei, rămâi cu mine!
Nu reacționează!
Are hemoragie! Am nevoie de ajutorul tău.
Bun!
Trebuie să plecăm de-aici, acum!
E o bucată mică de metal. O s-o scot.
- Cum adică? - Ține-l!
N-avem timp de-așa ceva, da? O să fie trimise și mai multe drone!
Aurora...
- Ai scos-o? - Gata!
- E bine. - Dă-mi un bandaj.
N-ar trebui să ne mai întoarcem.
El știe regulile.
O să-l cos mai târziu.
Hei!
Acum, voi și pașaportul sunteți ale mele.
Ce faci?
De tine n-am nevoie.
Cum am mai spus...
... să n-aveți încredere în nimeni.
E bun. Unde-ai învățat să gătești?
Prima regulă a unui mercenar.
N-ai avut niciodată o femeie care să aibă grijă de tine?
Scuze.
Nu, nu și în domeniul meu de activitate.
Gata!
- Îi face plăcere... - Plângăciosule!
Plângăcios?
Ce-i aia?
- Anestezic. - Nu, mulțumesc.
- Trăiește și tu un pic! - Nu!
- Aurora, oprește-te! - Las-o...!
Scuipă!
Fetelor...
Am trecut granița. Pentru supraviețuire!
- Și mersi că mi-ați salvat viața. - Acum poate ai încredere în cineva.
Ne-am apărat unii pe alții, ca o familie.
O să murim cu toții în New York.
Noapte bună.
E doar speriată.
Cum să nu...
Întoarce-te la culcare.
Mai avem cale lungă în față.
Ce faci?
O să trecem pe la graniță mâine. Nu pot să iau astea cu mine.
Știi, când sora Rebeka m-a ținut pe vremea când eram bebeluș,
era o noapte la fel ca asta.
Aurora.
De-aici mi-am primit numele. De la haos.
Ți se potrivește.
Îți riști viața pentru mine. De ce?
Mi-a trecut vremea.
Toate crimele și durerea, războiul... pentru ce?
Am obosit.
M-am săturat de toate.
Tu ești singura mea șansă de-a scăpa de iadul ăsta.
Și să te duci unde?
Cedar Grove, numărul 27. E lângă Canada, în statul New York.
Părinții mei aveau o fermă...
Era mai mult o cabană cu foarte mult pământ.
Probabil e în ruine, dar s-ar putea s-o pot repara.
Nicăieri nu-i ca acasă.
Kansas nu mai e ce-a fost.
Vrăjitorul din Oz, 1939.
Așa e.
Toorop...
Chiar o să mă omori și-o să-mi arzi cadavrul?
Sper că n-o să fiu nevoit.
30 de minute. Autobuzul pleacă în 30 de minute.
E un avion care pleacă spre New York peste 2 ore.
Pasagerii cursei 712 către New York sunt rugați să se-ndrepte către poarta 211
pentru a se îmbarca imediat.
Sunteți pe cale să părăsiți Canada. Sperăm că ați avut o ședere plăcută.
Acum, intrați în Statele Unite ale Americii.
Bun venit în America!
Oprește-te!
Stați pe loc, domnule.
Calmați-vă! Hei!
Un miracol în devenire...
Încredere...
Mâine va începe o nouă eră.
Harlem, ne-am schimbat. Ne-am schimbat...
Am ajuns, fetelor.
E-n regulă. Suntem în siguranță aici.
Poftim.
Putem să-l închidem?
Nu se poate închide. Poți schimba canalul.
Hei!
N-avem mâncare.
Înseamnă că nu stăm mult aici.
- Ce s-a întâmplat? - Au murit cu toții.
Sursele ne semnalează distrugerea în Kârgâzstan
a unei mănăstiri vechi de o mie de ani,
una din cele mai vechi mănăstiri având continuitate din Asia Centrală.
Ocupată în prezent de o ramură pustnică a neoliților,
mănăstirea a fost lovită de o rachetă, aseară, la o oră târzie.
N-au existat supraviețuitori.
Iată primele reacții ale neoliților.
E o tragedie, dacă ne gândim că până și femeile lipsite de apărare
care au ales să se retragă din societate ca să ducă o viață de puritate
sunt nevoite să suporte atacurile teroriștilor
care nu au absolut niciun respect pentru viețile oamenilor cu frică de Dumnezeu.
Le vom jeli pe surorile noastre.
Neoliții au fost persecutați prea mult. Mâine va începutul noii noastre ere.
Felicitări, prietene.
Ai ajuns teafăr și nevătămat.
Gorsky!
Tu ai distrus mănăstirea aia?
Eu nu sunt terorist, Toorop, sunt un mercenar, la fel ca tine.
Prostii!
Ce naiba se întâmplă aici?
- Nu mi-ai lăsat nicio armă? - Tu ți-ai făcut treaba.
După ce-o lași pe fată, o să fii plătit și-o să te-ntorci acasă liber,
iar dispozitivul de urmărire din pașaport va fi dezactivat.
Livrează pachetul.
Oamenii mei vor fi acolo pentru a se asigura că o faci.
N-au făcut niciun rău nimănui.
- Poate a fost un accident. - N-a fost niciun accident!
A fost distrusă imediat după ce-am trecut noi granița.
Vrei să te rogi cu mine?
Nu mai vreau să mă rog.
Toorop a spus că pentru el sunt doar un pachet.
Asta sunt și pentru tine?
Sigur că nu. Te iubesc.
Cum se simte?
- E speriată. - Mi se pare normal.
Ei cine sunt?
Gorilele din Range Rover-urile din stânga lucrează pentru secta ta, neoliții.
În dreapta, motocicliștii lucrează pentru Gorsky.
Toți au venit aici ca să se asigure că fac livrarea.
Și dacă n-o faci?
O să fie ca o săritură în gol.
Uite, soră...
Am călătorit 9.000 km împreună.
Adevărul e că a fost o misiune sinucigașă încă de la început.
N-o să lase pe niciunul din noi să plece de-aici în viață.
El e doctorul. A venit la mănăstire acum trei luni.
Să răspunzi la ușă.
Să te porți ca și cum totul ar fi în regulă.
Bine.
- Bună seara, soră. - Bună seara.
Bună seara!
- Unde e? - În cameră.
Ești un om rău.
Mulțumesc, Aurora. Mulțumesc mult.
- Cum se simte? - E bine.
- Trebuie să mai fac niște teste. - Alte teste?
- Standard. - De-abia ai făcut un test.
- Ce-i în neregulă cu ea? - Așteptați un telefon de la clinică...
Ce-i în neregulă cu ea?!
Toorop... Toorop, lasă-l în pace.
Dacă binevoiești.
Mulțumesc, soră.
- Treci aici! - Ce-ai?
Vreau să știu tot ce știi și tu.
Nu crezi că dacă aș ști ceva, ți-aș spune?
Nu, nu cred.
Ești un neolit. Ești la fel ca el. Ai depus un jurământ.
Nu față de ei, ci față de Dumnezeu.
Dumnezeu nu mai are nicio treabă acum!
Ai înțeles?!
Dacă poartă un virus, o să omoare jumate de oraș
și n-o să port eu pe conștiință așa ceva!
Sunt însărcinantă cu gemeni.
E imposibil!
Te-am supravegheat întreaga ta viață!
Nu te-a atins nimeni niciodată!
- Și nimeni nu m-a atins. - E un miracol!
Rahat!
Alo.
Domnule Toorop?
- Sunt Înalta Preoteasă. - Știu cine ești.
Mulțumesc pentru minunata treabă, domnule Toorop.
Cu plăcere.
Adu fata la limuzină și o să fii liber și bogat.
Toorop, dacă mă duci la ei, o să mor.
Ieșim imediat.
N-o putem lăsa să se ducă, Toorop.
Uită-te în jurul tău. Ți se pare c-avem de-ales?
De-acum e problema ta.
La o parte!
- O să mergem la metrou! - Mulțumesc, Toorop.
Ce s-a întâmplat?
E o rachetă legată de pașaportul meu!
Cum o poți opri?
Doar prin moarte.
Mergeți la metrou!
Toorop!
Aurora!
Prindeți fata!
Tu ești...
... protectorul.
Trebuie să trăiești!
Aurora era miracolul nostru. Urma să nască o fecioară, cu adevărat.
Astfel puteam face ca religia noastră să fie dominantă în lume.
Acum nu știm ce s-a întâmplat cu ea.
În tot haosul ăsta, nu e nici urmă de Aurora.
N-o putem găsi.
În sfârșit, suntem pe cale să devenim o religie de bună credință,
iar incompetența voastră a aruncat la canal 20 de ani de planuri minuțioase.
Cine v-a ordonat să folosiți arme ca să puneți mâna pe ea?!
Nu i-ați lăsat de ales lui Gorsky! Unde vă era mintea?!
- Excelență... - Ce?!
Cadavrul furat de la morgă era al lui Toorop.
Poliția a găsit duba care l-a transporat în New Jersey.
Cine-ar vrea să fure cadavrul unui om mort?
Și-a revenit.
Haide.
- Unde mă duceți? - La Darquandier.
Jamal, dl Toorop nu e prizonierul nostru.
Poți să-i dai drumul.
Bună seara, dle Toorop.
Eu sunt dr Darquandier, tatăl Aurorei.
Parcă erai mort.
Uneori e folositor să fii mort, îți permite o a doua șansă.
O să vezi tu.
Da, ai fost în moarte clinică timp de două ore.
Am pierdut ceva timp ca să te recuperăm de la morgă,
apoi ai stat în comă cinci zile.
Te-am reparat cât am putut de bine.
Acum, dle Toorop, cred că-ți datorez niște explicații.
Vezi tu, acum 20 de ani, mi-a fost retras dreptul la practică
pentru că am încercat să implantez bebelușilor umani inteligență artificială.
Cam pe vremea aia, neoliții au venit la mine
ca să le creez oameni mai inteligenți, mai puternici și mai sănătoși.
Astfel, am construit un supercomputer ca să fie mama artificală a Aurorei.
Ca fetus, Aurora a învățat să proceseze informațiile exact ca un computer.
Când a fost născută,
a devenit mai mult decât un simplu experiment,
a devenit...
... a devenit fiica mea.
Era frumoasă, unică și nu m-a lăsat inima s-o dau,
așa că atunci l-au angajat pe Gorsky să mă omoare și...
... aproape a reușit.
Mi-a luat copilul și l-a ascuns pentru neoliți.
Am căutat-o ani de zile, dar n-am reușit s-o găsesc.
Știam că într-o bună zi,
neoliții vor fi nevoiți să prezinte lumii un miracol.
Ce vrei de la mine?
Vreau să-mi găsești fiica.
Noi credem că e încă în viață și că ți-a lăsat un mesaj.
Ai murit cu ochii deschiși,
dar creierul tău a înregistrat mai multe decât îți poți aminti.
Trebuie doar să derulăm caseta.
Trebuie să revii la aceeași condiție în care erai când te-am găsit.
Am fost mort?
Destul...
Ce caut?
Ce-ai ratat prima oară.
O să-ți ghidăm memoria cu ajutorul computerului nostru.
Ești gata, dle Toorop?
Rămâi cu amintirea asta. Avansează puțin.
Concentrează-te pe amintirile lui cu Aurora.
Gata, o vede. Foarte bine!
O să mor.
Așa, ajungem acolo...
Acum e bine! Concentrează-te pe arma lui!
Ușurel...
- A trecut de pragul periculos. - Știu, dar o să fie bine.
Încetinește, acum!
Să așteptăm.
Am nevoie de tine în viață.
E mort.
Stai.
Nu-l resuscita încă. Aproape a ajuns. Ultimele secunde.
Du-te acasă.
E în regulă, Toorop. Te-ai întors, ești în siguranță.
- Ești bine. - Știu unde e.
Domnule Gorsky, speram că n-o să mai fiu nevoită să te văd.
Unde-mi sunt banii? Tot nu m-ai plătit.
Ai un mod ciudat de-a ucide oamenii.
Ce tot vorbești?
Acum mă duc să mă întâlnesc cu vechiul nostru prieten, Darquandier.
Imposibil!
Eu însumi i-am aruncat mașina în aer!
Dle Gorsky, când omor eu, omor de-a binelea.
- Mă ameninți?! - Fii binecuvântat.
Ai nevoie de-o armă nucleară ca să mă omori pe mine!
Târfa!
- Cum a supraviețuit exploziei? - Datorită copiilor, vezi tu...
Le cresc puterile.
Celălalt o ghidează.
Capacitatea ei de a supraviețui e mai mare decât ne-am fi putut imagina.
Dle profesor!
Ne-a găsit soția dvs. O să ajungă aici în două minute.
Găsește-o, Toorop. Acum, numai tu o mai poți salva.
Unde mergem?
În nord.
Bună, draga mea. Ce încântare să te văd.
Unde-i fiica mea?!
Deci n-ai găsit-o. Și nici n-o s-o găsești vreodată.
Nenorocit egoist!
Acum 20 de ani, ți-am oferit oportunitatea visată.
Acum a venit clipa mea. Unde e fiica mea?!
- Nu e fiica ta. - Face parte din mine.
- Eu am proiectat-o! - Pentru mine!
E miracolul meu! Aparține bisericii mele!
Biserica ta e o minciună!
Fabrici miracole pentru propriul tău profit!
- Ești gata să mori pentru ea? - Da.
Găsiți-l pe Toorop. El știe unde e.
Cedar Grove, numărul 27
Stați aici.
Ai ajuns în sfârșit acasă.
Ce-a mai rămas din ea.
Dar m-am întors pentru tine.
Ai puțină încredere.
Toorop, se apropie!
Mergi spre stânga!
Toorop, au nevoie de ajutor!
Nu!
Treci la volan!
Toorop!
Mulțumesc pentru că ne-ai apărat.
Tu ești tatăl lor acum.
Aurora...
Asta e prima oară când îmi spui numele.
O să fii bine.
Să ai grijă de ei, Toorop.
Hei, copii.
Vine furtuna, trebuie să plecăm.
- Gata? - Da, tati.
Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www.titrări.ro